Motto: „Nu am fost niciodată unul din acei actori ce se măgulesc pe ei înşişi, considerându-se nişte fascinante fiinţe umane. A trebuit să aleg de timpuriu dacă să fiu actor sau o personalitate.” – Robert De Niro
Vineri, 17 august, actorul, regizorul și producătorul american de film Robert De Niro împlineşte 75 de ani. El este considerat unul dintre cei mai importanţi actori americani din toate timpurile, jucând aproape exclusiv personaje inadaptate, implicate în conflicte puternice, roluri complexe în peste 90 de producţii pentru marele ecran. Recompensa a fost pe măsură: două premii Oscar şi alte cinci nominalizări, două „Globuri de Aur” şi alte şapte nominalizări, şase nominalizări la Premiile BAFTA, alte nenumărate premii şi distincţii, dar şi o apreciere aparte din partea publicului.
Robert De Niro s-a născut la 17 august 1943, la New York, fiind fiul unor pictori, Virginia Admiral și Robert De Niro Sr.. Tatăl viitorului mare actor avea origini italiene și irlandeze, iar mama sa era o atee presbiteriană cu origini germane, franceze și olandeze, însă peste ani De Niro a declarat că se identifică cel mai mult cu rădăcinile sale italiene.
Familia De niro a trăit în zona „Mica Italie” din Manhattan, însă când cel mic împlinea doi ani, părinţii săi au divorţat, după ce tatăl său şi-ar fi recunoscut orientarea homosexuală.
Cel alintat „Bobby Milk”, pentru că era alb ca laptele, a parcurs, mai întai, „Little Red School House”, apoi a frecventat Liceul de Artă și Muzică „Fiorello H. LaGuardia”, aceeaşi instituţie de învăţământ la care a studiat şi o altă mare personalitate a filmului american, Al Pacino.
De Niro a urmat apoi la Conservatorul „Stella Adler” dar și „Actor’s Studio”, sub îndrumarea lui Lee Strasberg.
Robert de Niro a debutat în film în anul 1963, când au început filmările pentru „The Wedding Party”, în regia lui Brian De Palma, însă filmul avea să fie lansat mult mai târziu, abia în anul 1969.
A urmat o perioadă în care artistul a lucrat în teatru, în anul 1965 a făcut figuraţie în pelicula franceză „Three Rooms în Manhattan”, iar în 1968 a colaborat din nou cu Brian De Palma în „Greetings”, prima sa apariţie într-o producţie cinematografică.
În anul 1970, a jucat rolul Jon Rubin în filmul „Hi, Mom”, în regia aceluiaşi Brian De Palma, în acelaşi an fiind prezent în distribuţia filmului „Bloody Mama”, în rolul Lloyd Barker, regia Roger Corman.
În anul 1971, De Niro joacă în „Jennifer on my Mind”, rolul Mardigian, regia Noel Black, în „Born to Win”, în rolul Ofițerului Danny, regia Ivan Passer şi este personajul Mario Trantino, în „The Gang that Couldn’t Shoot Straight”, regia James Goldstone.
În anul 1973, regizorul John D . Hancock îl distribuie în rolul jucătorului de baseball Bruce Pearson, în „Bang The Drum Slowly”, în același începând colaborarea de mare succes cu regizorul Martin Scorsese, după ce a interpretat rolul unui tânăr dintr-o mahala, „Johnny Boy”, alături de „Charlie”, interpretat de Harvey Keitel în „Mean Streets”.
În anul 1974 De Niro a jucat rolul tânărului Don Vito Corleone în „The Godfather Part II” – Naşul Partea a II-a, regia Francis Ford Coppola, pentru care actorul a primit Premiul Oscar pentru „Cel Mai Bun Actor Într-un Rol Secundar”.
![](https://www.rador.ro/wp-content/uploads/2018/08/000_APP2001040934309-AFP-de-niro.jpg)
Interesant este faptul că De Niro și Marlon Brando sunt singurii actori care au câștigat premiul Oscar pentru interpretarea aceluiași personaj: Brando a câștigat jucându-l pe Don Vito Corleone la bătrânețe, în ultimii săi ani în The Godfather, în timp ce De Niro și-a adjudecat premiul pentru portretizarea tânărului Vito în The Godfather Part II.
În anul 1976, joacă rolul – de referință pentru întreaga sa carieră – Travis Bickle, un singuratic şofer de taxi, în „Taxi Driver”, regia Martin Scorsese, în care mai apare şi Jodie Foster, în rolul unei tinere prostituate, alături de Harvey Keitel, Cybill Shepherd, Peter Boyle, Albert Brooks şi Leonard Harris. „Taxi Driver” a primit un premiu Palme d’Or la Festivalul de film de la Cannes, Premiul Criticilor de film din New York pentru cel mai bun actor (Robert De Niro), Premiul BAFTA pentru o actriță în rol secundar (Jodie Foster), Premiul BAFTA pentru cel mai bun debut (Jodie Foster) şi Premiul BAFTA pentru muzică de film (Bernard Herrmann), precum şi patru nominalizări la Oscar, trei pentru Premiile BAFTA, două nominalizări pentru „Globurile de Aur” şi o nominalizare pentru un premiu Grammy, pentru coloana sonoră.
Tot în 1976, De Niro a apărut în rolul Alfredo Berlinghieri în „Novecento”, regia Bernardo Bertolucci – un film despre cel de-al Doilea Razboi Mondial – şi în rolul Monroe Star, în „The Last Tycoon”, regia Elia Kazan.
În acelaşi an, De Niro s-a căsătorit cu Diahnne Abbott, care i-a dăruit un băiat, pe Raphael, ulterior actorul adoptând-o şi pe Drena, fiica soţiei din prima căsătorie. Cei doi aveau să divorţeze în anul 1988.
În anul 1977 joacă personajul Jimmy Doyle, în „New York, New York”, regia Martin Scorsese – un film pentru care De Niro a învățat să cânte la saxofon – , în anul următor Michael Cimino îl distribuie în „The Deer Hunter”, în rolul Michael Vronsky – un film de mare succes despre Războiul din Vietnam, pentru care a fost nominalizat la Oscar pentru „Cel Mai Bun Actor Într-un Rol Principal” – , iar în 1980, acelaşi Martin Scorsese îl distribuie într-un alt rol care a făcut furori, Jake LaMotta, în „Raging Bull”, pentru care se spune că perfecţionistul De Niro s-a îngrășat nu mai puţin de 27 de kilograme şi în care, se spune că, la filmări, i-a rupt lui Joe Pesci, bunul său prieten, fără să vrea, o coastă.
De Niro şi Scorsese aveau să colaboreze şi în anul 1983, în „The King of Comedy”, în care actorul a jucat rolul Rupert Pupkin, iar un an mai târziu, De Niro a fost distribuit în „Once Upon A Time in America”, pentru a da viaţă personajului David „Noodles” Aaronson, regia fiind semnată de Sergio Leone. „A fost odată în America”, în traducere, filmul, renumit în istoria cinematografiei, prezintă dintr-o perspectivă epică teme majore legate de prietenie, amintiri, violență și trădare, văzute din perspectiva personajului principal, Noodles întruchipat în mod excepţional de către De Niro.
În 1987, actorul dă viaţă legendarului Al Capone, în „The Untouchables”, în regia lui Brian De Palma, un film care urmărește eforturile lui Eliott Ness de a-l aduce pe gangsterul Al Capone în fața justiției în perioada Prohibiției. Filmul i-a mai avut ca protagonişti pe Kevin Costner – în rolul lui Ness, pe Sean Connery – în rolul polițistului Jim Malone, care i-a adus un Oscar – şi pe Andy Garcia în rolul lui Începând cu anul 1989, Robert De Niro a investit în cartierul TriBeCa din sudul cartierului Mahattan, fondând studiourile „TriBeCa Productions”, alături de Harvey Keitel, popularul festival de film „TriBeCa”, restaurantele „Nobu” și „TriBeCa Grill” pe care le deține alături de Paul Wallace și Stewart F . Lane, dar și „The Greenwich Hotel”, situat în Tribeca, care se află față în față cu un alt restaurant deținut de el, „TriBeCa Grill”.
În anul 1990, De Niro joacă magnific în „Awakenings”, partener de platou fiindu-i Robin Williams, unde interpretează rolul lui Leonard Lowe, un pacient aflat în comă, readus „la viață” din stare catatonică cu ajutorul medicamentelor.
În anii 1990-1991, De Niro şi Scorsese colaborează pentru realizarea filmelor „Goodfellas”, rolul actorului fiind Jimmy Conway şi pentru „Cape Fear”, rolul realizat de De Niro fiind Max Cady.
În 1993, debutează ca regizor în „A Bronx Tale”, unde dă viaţă şi personajului Lorenzo Anello, alte filme jucate în această perioadă fiind „Heat” – în 1995, unde interpretează a doua oară alături de Al Pacino, rolul Neil McCauley, regia fiind semnată de Michael Mann, „The Fan” (1996), unde joacă alături de Wesley Snipes și are rolul unui admirator fanatic al baseballului, Gilbert „Gil” Renard, „Analyze This” (1999) și „Analyze That” – în 2002, ambele alături de Billy Cristal, ambele în regia lui Harold Ramis, „Showtime” – în 2002, unde îl are ca partener pe Eddie Murphy, „Meet The Parents” (2000) și „Meet The Fockers” (2004), ambele în regia lui Jay Roach.
În 1995, Robert a devenit din nou tată, de gemeni concepuți în vitro și născuți de o mamă surogat, cu cea care-i era iubită pe atunci, modelul afro-american Toukie Smith.
În anul 1997, De Niro s-a căsătorit cu cea de-a doua sa soție, stewardwsa Grace Hightower, la New York, aceasta dăruindu-i un fiu, pe Elliot, care s-a născut în 1998 şi o fiică, pe Helen Grace, născută în 2011.
În februarie 1998, în timpul unor filmări în Franța, De Niro a fost interogat timp nouă ore de Poliția Franceză, într-o speţă ce privea implicarea sa într-un scandal de prostituție, De Niro negând însă orice implicare şi declarând că nu a plătit pentru sex. Ca urmare a acestei păţanii, De Niro a declarat într-un interviu pentru presa franceză: „Nu mă voi întoarce niciodată în Franța și îmi voi sfătui toți prietenii să nu o facă nici ei”.
Cum am amintit, începând cu anul 2002, De Niro a devenit unul dintre fondatorii celebrului Festival Internaţional de Film Tribeca de la New York.
Puţină lume ştie că, în anul 2003, De Niro a fost diagnosticat cu cancer la prostată, fiind operat în decembrie 2003. Doctorii au spus atunci că boala poate fi tratată deoarece a fost depistată devreme şi actorul se bucura de o condiţie fizică remarcabilă. Diagnosticul greu venea la 10 ani distanţă după ce tatăl actorului, Robert De Niro Sr. a murit la vârsta de 71 de ani, tot din cauza cancerului.
În anul 2006, De Niro a regizat „The Good Shepherd”, un film în care a și jucat, alături de Matt Damon și Angelina Jolie, producţia primind „Ursul de Argint” la Festivalul de Film de la Berlin pentru întreaga distribuţie. The Good Shepherd” arată originile CIA prin intermediul unui agent de vârf al acestei agenții din timpul celui de-al Doilea Război Mondial și în perioada Războiului Rece. De Niro are și un mic rol, acel al Generalului Bill Sullivan, cel care recrutează personajul lui Damon în CIA.
La 21 octombrie 2006, la finalul Festivalului de Film de la Roma, lui De Niro i s-a acordat cetăţenia italiană, deşi mai multe voci ar fi afirmat că prin rolurile sale de mafiot, ar fi denigrat poporul din peninsulă.
În ianuarie 2018, au fost date publicităţii fotografii îngrijorătoare cu actorul, fiind fotografiat vizibil îmbătrânit şi susţinându-se în cârje. Din fericire, s-a aflat că totul făcea parte din recuzita noului rol din producţia ”The Irishman”, în care De Niro îl portretizează pe un bătrânel, de unde şi părul – brusc! – grizonant şi cârjele ”indispensabile”.
În iunie 2018, Robert De Niro a fost aplaudat şi ovaţionat în picioare după ce l-a înjurat pe preşedintele Donald Trump pe scena galei Tony, afirmaţia sa fiind totuşi cenzurată de CBS, aceştia precizând că starul s-a abătut de la scenariul show-ului. Replica lui Trump a venit la scurtă vreme, pe reţeaua de socializare Twitter, fără niciun fel de diplomaţie: „Robert de Niro, un individ cu un IQ foarte mic, a primit multe lovituri în cap în film de la boxeuri adevăraţi. L-am urmărit noaptea trecută şi cred cu adevărat că era bătut în cap“…
![](https://www.rador.ro/wp-content/uploads/2018/08/000_APP2003040356570-AFP-de-niro.jpg)
În iulie 2018, s-a anunţat că Robert De Niro se va alătura distribuției noului film ”Joker”, în regia lui Todd Phillips. De Niro nu va interpreta rolul principal, ci intră în negocieri pentru rolul lui Murray Franklin, un prezentator de televiziune ce are o contribuție semnificativă în povestea Jokerului. Pelicula, cu Joaquin Phoenix în rol principal, promite să nu fie doar un film de acțiune, ci și un film psihologic, urmărind dezvoltarea inamicului lui Batman.
Recent, s-a afirmat că De Niro şi soţia sa sunt cel mai ciudat cuplu de la Hollywood. Actorul, căsătorit cu Grace Hightower, mai tânără cu 10 ani şi mai înaltă cu câţiva centimetri, pare că este fericit lângă soţia sa, chiar dacă în urmă cu ceva vreme cei doi au avut o tentativă de separare.
Despre căsnicia sa, Robert De Niro, povestea, cu umoru-i caracteristic: „După 40 de ani de căsătorie, într-o zi am privit-o atent pe soția mea și i-am spus: la început aveam o casă mică, o mașină veche, dormeam pe canapea și ne uitam la un televizor mic, în schimb, în fiecare noapte dormeam alături de o fată frumoasă de 19 ani.
Acum, am o casă mare şi scumpă, multe mașini, un pat imens într-un dormitor luxos, TV color cu ecran mare, însă dorm într-un pat cu o femeie de 63 de ani. Încep să mă îndoiesc de căsnicia mea.”
În plus, șoferii de limuzină din Los Angeles îi spun actorului „No Dinero”, cu aluzie la faptul că este zgârcit și nu lasă bacșiș.